V svoji novi knjigi se neutrudna in vseprisotna Manca Kosir s sladostrastjo loteva medcloveskih odnosov ter duhovnih, literarnih, psiholoskih, filozofskih,... > Lire la suite
V svoji novi knjigi se neutrudna in vseprisotna Manca Kosir s sladostrastjo loteva medcloveskih odnosov ter duhovnih, literarnih, psiholoskih, filozofskih, socialnih in drugih tem. To pocne z iskrivo pronicljivostjo in intelektualno sirino, custveno iskreno in svetlo, zato jo je Zora A. Juric v spremni besedi razglasila za plesalko svetlobe, ki nas vabi v divji, misticni ples zivljenja.
Manca nam v svojih kolumnah razkriva skrite lepote vsakdana, zdravilno moc socutja in povezanosti, mogocnost cloveskosti ter misticnost bozanskosti v nas. Manca nas uci, kako ziveti - v polnem pomenu besede. In kako se spokojno posloviti. Kako biti neodvisni in svobodni. Drzni. Uci nas pomena delovanja za druge in vendar najprej osredotocanja na sebe. Pomena puscanja sledi. Opozarja nas na moc besed in znanja. Na moc, ki jo posedujejo knjige. Na poeticnost poezije. Na velicino hvaleznosti, dobrote in socutnosti. Ne pozablja na prosim in hvala, odgovarja nam z da in ne. Manca nas uci sprejemati smrtnost. In drugacnost. In nujnost nenehnega otroskega cudenja nad svetom. Uci nas videti - svet, drugega, sebe. Ljubiti. Uzivati. Delovati. Upati. Zareti. Manca pusca sledi. Prisluhnimo ji.
Gre za izbor esejev 2009-2010 iz revije Obrazi.