René Guénon (1886-1951) oli ranskalainen metafyysikko, kirjailija ja toimittaja. Hänen ansionaan pidetään traditionalistisen tai perennialistisen koulukunnan metafyysisen perustan luomista 1900-luvun alussa. Hän puhuttelee edelleen tämän päivän lukijaa kirjoituksillaan, joissa käsitellään modernin maailman älyllistä ja henkistä konkurssia.
René Guénon syntyi Ranskan Blois'ssa vuonna 1886. Hän varttui tiukan katolisessa ympäristössä ja sai paljolti koulutuksensa jesuiittojen toimesta.
Nuorena miehenä hän muutti Pariisiin opiskelemaan matematiikkaa. Hänen energiansa kuitenkin siirtyivät pian akateemisista opinnoista ja vuonna 1905 hän luopui muodollisista korkeakouluopinnoistaan. Guénon uppoutui tiettyihin ranskalaisen okkultismin virtauksiin ja hänestä tuli johtava jäsen useissa salaisissa järjestöissä. Hän liikui vapaamuurarillisissa teosofisissa, spiritualistisissa, ja "gnostilaisissa" yhteisöissä.
Guénon perusti myös okkultistisen lehden nimeltä La Gnose.
Hän on tehnyt kirjoja henkisestä esoterismista ja vihkimyksestä, symbolismista sekä universaaleista totuuksista, joita ilmenee eri muodoissa maailman eri uskonnollisissa perinteissä. Hän on erityisen arvostettu hindulaisuuden ja taolaisuuden perinteitä valaisevien tutkimustensa kanssa.
Guénon hylkäsi erinäiset filosofiset ja historialliset perustat, joille erinäiset okkultistiset liikkeet rakentuivat.
Hän näki niiden "väärennöshengellisyyden" olevan vastakkainen perinteisen esoterismin kanssa.
Iiro Nordling on suomentanut teoksen. Hän on kirjoittanut useita kirjoja poliittisesta historiasta ja kääntänyt mystiikkaan liittyviä kirjoja.