Izhodisce pesnjenja Petre Kolmancic v zbirki P(l)ast za p(l)astjo je iskanje izhoda iz cloveske povprecnosti in predvidljivosti cutov v prvinskost samote... > Lire la suite
Izhodisce pesnjenja Petre Kolmancic v zbirki P(l)ast za p(l)astjo je iskanje izhoda iz cloveske povprecnosti in predvidljivosti cutov v prvinskost samote in v brezup blizine. Ta pojavnost je za avtorico kompleksno stanje: delno zivo, delno mrtvo, delno se tu, delno ze tam, delno meseno, delno vilinsko, delno posvetno, delno svetno, v resnici pa totalno nicno, nedefinirano, odsotno, se pred rojstvom mrtvo in izmisljeno - igra iger, ki zahteva, da se jo razkriva plast za plastjo. Tisto nekaj se neprestano izmika - kakor obzorje. Izhodisce je torej, da izhod(isc)a ni in da je vse zgolj zavest in obcutek navzocnosti/odsotnosti ter seveda zareci stenj pesnjenja, ki stanja artikulira in belezi. Odhodi so torej navidezni: jezik ostaja orodje za mletje besed in carovnija, ki se steguje cez meje spoznavnega. Ni zapleteno, je pa nezno zapeto in prepleteno z besedami, radikalno zavezano nekemu osnovnemu ustvarjalnemu vzgibu: oditi v nemogoce, biti istocasno mrtev in ziv; bit brez preteklosti in brez prihodnosti, zgolj cuteca mehanika, ki trepeta pred oblicjem Nedefiniranega. Poezija Petre Kolmancic je zavezana "sebstvu" in cistosti lastne poti. Tudi ko se predaja Drugemu, ko vstopa v svet, ki se mu sicer skusa izmakniti, definira hrepenenje z verzi, v katerih sta najbolj precizno izrisani prav tujost in praznina. Spremno besedo k zbirki je napisal Iztok Osojnik. V zbirki so reprodukcije slik akademskega slikarja Marka Jakseta.
Za zbirko je avtorica prejela VERONIKINO NAGRADO 2014.